Марко Ганчев
Мартенска утрин

chitanka.info

По стълбището на изстиналата къща

ръката ти по навик те загръща

и срещу ледената хала

увива ти гнездо от шала.

Но изненада вън те чака:

задухал е нощес южняка.

Не продължаваш пътя си веднага.

Стоиш минута, две на прага.

Ръката от яката сваляш ти,

балтона си оставяш да плющи

и сам трептиш от сладък смут,

че вън не те посреща студ,

а топлина душата ти отключва.

Колко рядко ни се случва…

1967

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.